סוג מדיה | שם השיעור | מאת | אורך | להורדה |
---|
יש לך שאלה בתנ"ך? רשום אותה כאן, וקבל בקרוב תשובה מצוות הרבנים
[שימו לב: הרבנים אינם עונים על שאלות של תלמידים המועתקות ממבחנים].
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם כלשהו.
רבני האתר ישמחו להשקיע וללמד אצלכם תנ"ך במגוון נושאים וספרים.
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם כלשהו.
הירשם כאן לקבלת המייל השבועי בתנ"ך - חידה שבועית , פרשת שבוע, איך לומדים תנ"ך ועוד
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם .
מלא פרטיך ויחזרו אליך לקביעת חברותא בתנ"ך באזור מגוריך.
קביעת החברותות על ידי ארגון 'קרוב אלי'. לפרטים נוספים: 0585503344
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יועברו לגורם כלשהו, מלבד ארגון 'קרוב אלי'.
בהפטרתינו מתוארת הברית אשר נכרתה בימי ירמיה לשחרר את העבדים. ברית זו נעשית בצורה דומה לברית שכרת ד' עם אברהם. בשורות הבאות ננסה לברר את עומק המשמעות של מעמד יסודי זה, כשורש לתפיסת הקורבנות .
בכמה מקומות בספר בראשית, מקשר רש"י בשם חז"ל בין מעשי האבות למצוות עליהן נצטווינו בשלבים מאוחרים יותר. כך לגבי המצות שאפה לוט – "אותו היום פסח היה". כך לגבי הכבשים שמביא יעקב ליצחק - "אחד לקורבן פסח ואחד לקורבן חגיגה". וכך גם בברית בין הבתרים בה קישרו חז"ל בין הבהמות שביתר אברהם ובין הקורבנות "במה אדע כי אירשנה? ... בזכות הקורבנות".
נראה, שהלקח המרכזי מהשוואות אלו אינו מצטמצם רק לדיון הידוע האם קיימו האבות את התורה עוד לפני שנתנה. תפקידה של ההשוואה הוא לצקת בתוך מעשי המצוות את הציורים המכוננים של ספר בראשית ובכך להוציא אל הפועל את משמעותן האמיתית. בשורות הבאות ננסה להדגים עקרון זה בהתייחסות לפרשיית ברית בין הבתרים כציור המכונן לקורבנות כולם. ונראה שלב אחר שלב כיצד עומדת ברית בין הבתרים ביסוד מצוות הקורבנות ועד כמה חיונית השמירה על תשתית זו למצוות.
הקב"ה כורת ברית עם אברהם, על כך שישראל שיהיו משועבדים במצרים, יצאו לחירות. ביציאה זו יהיה גם דין בכוחות הרשע המשעבדים אותם "וגם את הגוי אשר יעבודו דן אנוכי", אבל גם הכרה שלהם ביחס הנכון והמכבד לעבדיהם לשעבר "ואחרי כן יצאו ברכוש גדול". גם בדרך בה הנהיג הקב"ה את האבות עצמם, הייתה הקפדה על כך שכאשר תחולצנה האמהות מבתי פרעה ואבימלך, הן תצאנה בצורה מכובדת עם פיצוי ראוי. "ברכוש גדול" המשקף את הכרת המשעבד בכבוד המגיע למי שנתפס ושועבד על ידו.
לא לחינם מגלה הקב"ה את דרכי הנהגתו לאברהם אבינו. אברהם מצווה את בניו ואת ביתו אחריו לשמור את דרך ד'. כלומר להתנהג בעצמם באותם הדרכים בהם הקב"ה מנהיג את עולמו. כשיוצאים ישראל ממצרים כורתים הם מעין "ברית הבתרים" משל עצמם. הם מקריבים קורבנות לפני הר סיני. צורת הקרבת הקורבנות מהווה מעין כריתת ברית בין שני שותפים:
מהו תוכן הברית הזו? משה מראה לישראל את "ספר הברית" הספר עליו נכרתת הברית בקורבן ראשון זה.
תוכן ספר זה הוא פרשת משפטים, אותה קיבל משה רבינו זה עתה. ובמרכזה, שחרור העבדים כמצווה הראשונה. בהמשך, בחומש דברים, יצטוו ישראל לצרף למצוות שחרור העבדים גם רכוש גדול – מצוות הענקה . מצווה זו משקפת את הכבוד והערכה לעבד המשוחרר. לא עבד אשר בנדבת ליבי אני משחרר אותו, אלא שכיר אשר ראוי להערכה גדולה על כפל העבודה בשנות עבודתו.
גם כאן, מזכירה התורה את 'דרך ד'' והנהגתו איתנו, כמודל לחיקוי שלנו בקיום המצווה:
"וְזָכַרְתָּ֗ כִּ֣י עֶ֤בֶד הָיִ֙יתָ֙ בְּאֶ֣רֶץ מִצְרַ֔יִם וַֽיִּפְדְּךָ֖ יְקֹוָ֣ק אֱלֹהֶ֑יךָ עַל־כֵּ֞ן אָנֹכִ֧י מְצַוְּךָ֛ אֶת־הַדָּבָ֥ר הַזֶּ֖ה הַיּֽוֹם" (דברים פרשת ראה פרק טו פסוק טו - טז)
בשורשן, הקורבנות הן כריתת ברית על שחרור העבדים. עם השנים נשחק תוכן מרכזי זה, והן הפכו להיות פולחן רגיל, מעין מתת בלבד לריצוי הקב"ה. הקרבת הקורבן התנתקה משורשה ונעשתה במקביל לשיעבוד חלשים ולעושק. על כך צעקו הנביאים כולם:
שחיקה זו שומטת את הקרקע מתחת לזכות הקיום של המקדש ואכן הוא עומד בפני חורבנו.
סיכוי אחד יש למקדש להשאר על מכונו. החייאת הציור המכונן העומד בבסיס הקורבנות. שנים ספורות לפני החורבן באו שרי ירושלים אל המקדש וכרתו שם ברית על שחרור העבדים
שמירת הברית הזו, הייתה מחזירה את עבודת הקורבנות למקומה האמיתי, ומשאירה את המקדש על מכונו. לצערינו, לא שמרו כורתי הברית את בריתם, ונגזר חורבן על ירושלים. זאת ועוד, גם המשך הציור של ברית בין הבתרים מהדהד בנבואתו של ירמיהו. אברהם אבינו עומד ומניס את עוף השמיים מן בתרי העגל. לעומת זאת, בשרם של מפירי הברית – יהיה למאכל לעוף השמים ולבהמת הארץ.
פרק נ בתהלים הוא הפרק ששרים הלוויים על הדוכן בסוכות, החג המרובה ביותר בקורבנות. בפרק מתאר אסף את עבודת ד' העולמית. ומוסיף שמוקד הדין והמשפט האלוקי על עבודת ד' – יצא מציון מכלל יופי.
כשיבוא הקב"ה לשפוט את עולמו- יבקש את המתייחסים אל הקורבן כברית
בבוז עמוק, 'ליצנותא דעבודה זרה', מתאר אסף את התפיסה האלילית המתייחסת לקורבנות כאל צורך של הקב"ה, כמאכל שהאדם נותן לו כדי שלא ירעב.
העמדת המזמור את הדין האלוקי על אופן ההתייחסות לעבודת ד'. מורחבת בידי חז"ל לא רק לעבודת הקורבנות אלא למעשי הצדיקות כולם:
הדקדוק כחוט השערה אינו בהכרח מתייחס לפרטים המעשים הקטנים. פעמים שחוט השערה משקף את העמדה הנפשית, בה פער קטן של התייחסות יכול לשנות את מעמדו של הקורבן או מעשה מצוווה אחר מן הקצה אל הקצה.
כמה נאה ציון, מכלל יופי, שממנה מופיע דין אלוקי נשגב זה. תורת ישראל תיישר את עובדי האלוקים כולם, ממזרח שמש עד מבואו. מן הפולחן הריק האלילי אל כריתת ברית עם האידאלים האלוקיים.
יבוא אלוקינו ואל יחרש.
שימו לב, על פי רוב במכשירים ניידים קובץ ה PDF יורד למכשיר ולא ניתן לצפייה ישירות מהדפדפן בעמוד זה.
הפטרת וארא | הנביאים מלאים נבואות המתייחסות לאומות העולם. בדרך כלל הנבואה מציגה את המשפט הראוי לאומה המדוברת,...
מתוך סדרת השיעורים:
הפטרות שמות - הרב מנחם שחור
הפטרת תצוה | חזון הבית השלישי תוכחה מתוך הכרת המעלה הכרת המעלה היא התוכחה חז"ל לימדונו שספר יחזקאל "תחילתו...
מתוך סדרת השיעורים:
הפטרות שמות - הרב מנחם שחור
הפטרת ויקהל פקודי | על הגבלה והשראת שכינה ולא יכלו הכהנים לבוא בהפטרתנו מתוארת השראת השכינה באופן המונע...
מתוך סדרת השיעורים:
הפטרות שמות - הרב מנחם שחור
הפטרת שמות | משל הכרם הנבואה מרבה להמשיל את ישראל לגפן. הגפן צמח עדין ומפונק, ותלוי מאד בבעליו. הבעלים מטפח...
מתוך סדרת השיעורים:
הפטרות שמות - הרב מנחם שחור