סוג מדיה | שם השיעור | מאת | אורך | להורדה |
---|
יש לך שאלה בתנ"ך? רשום אותה כאן, וקבל בקרוב תשובה מצוות הרבנים
[שימו לב: הרבנים אינם עונים על שאלות של תלמידים המועתקות ממבחנים].
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם כלשהו.
רבני האתר ישמחו להשקיע וללמד אצלכם תנ"ך במגוון נושאים וספרים.
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם כלשהו.
הירשם כאן לקבלת המייל השבועי בתנ"ך - חידה שבועית , פרשת שבוע, איך לומדים תנ"ך ועוד
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יפורסמו באתר, וכן לא יועברו לגורם .
מלא פרטיך ויחזרו אליך לקביעת חברותא בתנ"ך באזור מגוריך.
קביעת החברותות על ידי ארגון 'קרוב אלי'. לפרטים נוספים: 0585503344
הפרטים שתמלא יישארו חסויים ולא יועברו לגורם כלשהו, מלבד ארגון 'קרוב אלי'.
בפרשת דברים כתובים פסוקים רבים שבמבט ראשון לא מובן מדוע נכתבו.
הגמרא במסכת חולין (ס ע"ב), בהתייחסה לאחד מהפסוקים שהוזכרו, וכן לפסוקים נוספים מפרשתנו וגם שלא מפרשתנו, הציגה את השאלה בצורה חריפה ביותר: "אמר ר' שמעון בן לקיש: הרבה מקראות שראויין לשרוף, והן הן גופי תורה".
הדברים קשים ביותר: כיצד יתכן שיש פסוקים שראוי לשרוף אותם?!
פירש רש"י: "הרבה מקראות - יש שדומה לקוראיהן שהן ראוין לישרף. שלא היה לו לכותבם, שאין להם צורך בתורה, וגנאי הוא לחברן עם הקדושה.
והן הן גופי תורה - טעמים גדולים תלויין בהם".
כיון שהגמרא, כאמור, לא התיחסה לכל הפסוקים הנזכרים, ולעומת זאת היא התיחסה לפסוקים נוספים שלא מפרשתנו, נצעד בעקבות רש"י בפרשתנו.
השאלות על שתי קבוצות הפסוקים הראשונות מתחלקות לשתים:
על קבוצת הפסוקים הראשונה כתב רש"י (ב, י-יב): "האמים לפנים וגו' - אתה סבור שזו ארץ רפאים שנתתי לו לאברהם, לפי שהאמים, שהם רפאים, ישבו בה לפנים, אבל לא זו היא. כי אותן רפאים הורשתי מפני בני לוט, והושבתים תחתם.
רפאים יחשבו וגו' - רפאים היו נחשבין אותם אימים, כענקים הנקראים רפאים, על שם שכל הרואה אותם ידיו מתרפות.
אמים - על שם שאימתם מוטלת על הבריות. וכן 'ובשעיר ישבו החורים' ונתתים לבני עשו.
יירשום - לשון הווה. כלומר: נתתי בהם כח שיהיו מורישים אותם והולכים".
על קבוצת הפסוקים השניה כתב רש"י (ב, כ): "ארץ רפאים תחשב - ארץ רפאים נחשבת אף היא לפי שהרפאים ישבו בה לפנים, אבל לא זו היא שנתתי לאברהם".
בהמשך לאותו כיוון כתב רש"י גם על הפסוק האחרון (ג, יג): "ההוא יקרא ארץ רפאים - היא אותה שנתתי לאברהם". והסבירו המפרשים (רא"ם ו"גור אריה") שכוונת רש"י היא שהמלה "ההוא" משמעה למעט: הוא ולא אחר - למעט מארצות עמון ומואב!
רש"י התיחס לשאלה מדוע הדגישה התורה שהרפאים הם שישבו לפנים במואב ובעמון - כדי להסביר לנו שאף על פי שבני ישראל בדורו של משה חשבו שארצות אלו שייכות להם מאברהם אבינו, מפני שהם ארצות הרפאים, והקב"ה הבטיח לאברהם אבינו בברית בין הבתרים גם את הרפאים (בראשית טו, כ), אין הדבר כן. אך רש"י לא התיחס לשאלה מדוע חשוב לתורה לספר כיצד בדיוק קראו העמונים לרפאים, וגם אחרי מה שכתב על השם שקראו להם המואבים לא מובן מספיק מדוע כתבה התורה דברים אלו.
אולי ניתן להסביר שכוונתו היא שלמרות שאותם אנשים שישבו לפנים במואב היו נקראים "רפאים" על שם שכל הרואה אותם ידיו מתרפות, וכן היו נקראים "אמים" על שם שאימתם מוטלת על הבריות, ואם כן קשה היה מאד בדרך הטבע לנצחם, אף על פי כן נתן ד' אותם ביד המואבים. וכמו שנתן ד' את הענקים ההם ביד המואבים בגלל ההבטחה לאברהם אבינו, כמו שכתב רש"י בפסוק ה, כך ישראל יכבשו את ארץ כנען, גם אם במבט אנושי הדבר קשה מאד.
על הפסוק "והעוים היושבים בחצרים עד עזה כפתרים היצאים מכפתר השמידם וישבו תחתם" (ב, כג), כתב רש"י: "עוים מפלשתים הם, שעמהם הם נחשבים בספר יהושע, שנאמר (יהושע יג, ג): 'חמשה סרני פלשתים העזתי והאשדודי האשקלוני הגתי והעקרוני והעוים'. ומפני השבועה שנשבע אברהם לאבימלך לא יכלו ישראל להוציא ארצם מידם, והבאתי עליהם כפתורים והשמידום וישבו תחתם, ועכשיו אתם מותרים לקחתה מידם". ביאור זה הוא על פי הגמרא בחולין (ס ע"ב), ולפיו הפסוק בא לתאר את החסד הגדול שעשה הקב"ה עם ישראל, שהביא מכפתר את הכפתרים, כדי שיוציאו את הארץ מידי צאצאי אבימלך, כדי שישראל יוכלו לכובשם!
אמנם בזמן עליית בני ישראל ממצרים לא זכינו לכבוש את ארצות עמון ומואב ואדום, אבל לעתיד לבוא יהיו גם ארצות אלו בידינו, כמו שאמר הנביא ישעיהו (יא, יד): "אדום ומואב משלוח ידם ובני עמון משמעתם", וכמו שהסביר רש"י בברית בין הבתרים: "עשר אומות יש כאן, ולא נתן להם אלא שבעה גויים. והשלושה - אדום ומואב ועמון, והם קיני קניני קדמוני - עתידים להיות ירושה לעתיד, שנאמר: 'אדום ומואב משלוח ידם ובני עמון משמעתם'".
שימו לב, על פי רוב במכשירים ניידים קובץ ה PDF יורד למכשיר ולא ניתן לצפייה ישירות מהדפדפן בעמוד זה.
פרשת עקב | הקדמה בפרק ט ישנם עשרים ותשעה פסוקים. עשרים ושלושה מתוכם עוסקים במאה ועשרים הימים שבין עליית משה...
מתוך סדרת השיעורים:
מאמרים - חומש דברים
פרשת ניצבים | א. הפסוקים בתחילת פרשת נצבים בתחילת פרשת נצבים (פרק כט) נאמר: ט. "אתם נצבים היום כֻּלְכֶם...
מתוך סדרת השיעורים:
מאמרים - חומש דברים
פרשת ראה | הקדמה: הפרשיות בפרק ט"ו בפרקנו ארבעה נושאים: שמיטת כספים (א-ו), מצות הצדקה ואיסור הימנעות...
מתוך סדרת השיעורים:
מאמרים - חומש דברים
פרשת ואתחנן | הקדמה קבעו לנו חז"ל במסכת מגילה (לא ע"ב) שבצום תשעה באב קוראים בתורה בפרשת ואתחנן, את פרשת "כי...
מתוך סדרת השיעורים:
מאמרים - חומש דברים